Sedan de transgena flydde för sju månader sen,
har brottsligheten ökat med 12 % i enbart Seattle.
I Portland har ett okänt virus
krävt 39 liv - det är mer än en tillfällighet.
- Det har du rätt i. - De är farliga, många är dessutom sjuka.
Vår kommitté och det amerikanska folket vill veta
hur många de är och hur de kan stoppas.
- Rök ut dem och bunta ihop dem. - James McKinley,
ordförande i kommittén mot det transgena hotet.
Det är bra.
Snyggt.
Det var inte jag.
- Var inte så barnslig. - Vad?
DÖD ELLER LEVANDE
Jag vill inte se en till sån där i dag.
Det liknar inte ens honom. Vovven är bra mycket snyggare.
Det är min.
- Hoppades du att det var Logan? - Ja, men det är slut.
- Det tvivlarjag på. - Grejen är den...
- Jag sa attjag har en ny kille. - Vad? Vem?
Tjena, damer.
- Du måste skämta. - Jag var tvungen.
Jag känner mig själv. Jag glömmer viruset, umgås med honom...
Och förr eller senare råkar ni röra vid varann.
Jag kan inte riskera det.
- Vet han att han är ditt nya flås? - Fan heller.
- Tänker du berätta det? - Helst inte.
Jag lovar dig, Normal. Kolla själv.
Tidningen dumpade mutantstoryn när den blev allmänt känd.
Och nu skajag skriva en artikel
om nån uppdiktad 10000 år gammal avelssekt.
Ner på golvet, ditt missfoster! Nu!
- Vad gjorde jag? - Mutantsvin!
- Är du galen? - Du har tre sekunder på dig. Ner!
- Vad sysslar du med? - Han är en av dem. Han har en streckkod.
Han hade kunnat vara det. Det där var en nyttig läxa för er alla. Var uppmärksamma.
Gå och tvätta nacken. Ni! In på mitt kontor.
Vem hänger med till Crash? Jag bjuder.
Hänger du på?
- Bruden är rätt stark. - Ja.
Jag minns närjag först kom hit.
Det kändes så rätt.
Som om jag hittat hem.
Trodde aldrig att det skulle gå så snett.
Kanske det hade gått lika snett nån annanstans.
Å andra sidan, kanske inte.
Jag är hemma.
- Jag klarade rättstavningsprovet. - Toppen. Har du visat pappa?
Gå och tvätta dig. Vi ska äta.
- Fantastiskt. - Ja.
Sover knodden?
Jag är ledig på fredag, så vi kan åka tidigt.
Vad sägs om lite kvällsskidåkning?
Eller sitta i jacuzzin under stjärnorna.
Låter ännu bättre.
- För bort honom och ungen. - Nej.
- Mamma! - Du brukar inte vara i de här trakterna.
- Vad menar du? - Du kan inte gömma dig, 452.
- Herregud! - Var är din spydighet?
Mitt nummer är 453.
Vad?
- Helt otroligt. Det är inte hon. - Inte?
Det är en klon.
- En klon? - Ta med henne.
Hon manipulerades till att bli den perfekta soldaten, ett mänskligt vapen.
Sen flydde hon.
I en närliggande framtid, i en värld av spillror,
jagas hon av sitt förflutna.
Hon kan inte fly. Hon måste slåss för att finna sitt öde.
Hej, Joshua.
Jag tog med mig lite grejer.
Staffliet är där borta.
Vad är det här för karta?
Det är Terminal City. Det hände en biokemisk olycka i sektor sju.
- Det är avspärrat. - Jag har varit där.
Inte mycket att se.
Det är för folk som inte har nåt att förlora.
Som källarfolket. Transhumana.
- Vem berättade det? - Alec.
- Varför sa inte du det? - För att det är farligt där.
- Men vi är immuna. - Det här är ditt hem.
Nånstans under röran. Så glöm Terminal City.
- Jag hjälper dig att städa. - Nej.
- Det är lugnt. Jag vill göra det. - Låt bli.
Allt som finns här påminner mig om Annie.
Böcker, stolar, att sitta ner, äta...
Måla...
Det här är inte mitt hem längre.
Försök att stå ut.
Det blir bättre, jag lovar.
UPPKOPPLAD
Rör inte teven.
Det här är en Streaming Freedom-videorapport.
Piratsändningen tar exakt 60 sekunder.
Den kan inte spåras eller stoppas. Det är den sista fria stämman i stan.
På senare tid har alla brott och våIdsgärningar som begåtts på våra gator
skyllts på de transgena.
Kan ni spåra det på 60 sekunder?
När han ältar om de transgena går han ibland över tiden.
- Pladdra på, pysen. - .. tro inte på allt som sägs.
Det här var en Streaming Freedom-videorapprt.
Helvete! Några sekunder till, och vi hade spårat det.
Påminn våra koreanska vänner om att de bara får betalt om de lyckas.
Sir.
Vi har fått 453:ans DNA-analys.
Så du är den billiga kopian.
452 har inget skräp-DNA.
Alla hennes baspar-sekvenser är kodade med genetisk information.
- Jag vill veta varför. - Fråga henne.
- Var är hon? - Hur kan jag veta det?
Har ni inte varit i kontakt?
- Varför? - Hon hjälpte dig att rymma.
- Och de andra mutanterna. - Jag var redan ute.
Jag var hemlig agent i två år. Industrispionage.
Så den stackars saten du är gift med, var bara en del av din täckmantel?
Ja, men närjag hörde att Manticore upphört, så...
Du blev kär i honom och ville adoptera hans son.
Förlåt, men jag kan inte hålla tillbaka tårarna. Så gripande.
Var är de? De vet ingenting.
Har du inte sagt att du byggdes i ett labb?
- Snälla du. - De mår bra. Du kommer att få se dem igen.
- Efter du hittat 452 åt mig. - Jag vetju inte var hon är.
Du har tur. Jag ska ge dig ett tips.
Hon dök upp på ett sjukhus för ett tag sen.
Smittskyddsinstitutet kopplades in,
men hennes läkare sa att han inte visste att hon var transgen.
Och du tror att han vet mer än han låtsas om.
Vi har bevakat honom, ifall hon skulle dyka upp igen.
- Men nu närjag har dig, varför vänta? - Vad skajag göra?
Ta reda på allt han vet om henne. Det borde ju inte vara så svårt.
- Sen vill jag att du hittar henne. - Och min familj?
Grejar du det här, är ni fria att gå.
Jag vet vad du tänker: "Jag kan döda honom nu. "
- Men det gör du inte. - Du verkar rätt säker på dig själv.
Du vill inte försätta din familj i fara. Jag vet, förjag har också familj.
Eller åtminstone så hade jag det tills 452 rövade bort min son.
Jag är mycket motiverad.
Jag vill verkligen hitta henne.
Jag är inte särskilt tåImodig.
Gör mig inte besviken.
Lyft högerbenet.
Bra. Och nu det vänstra.
- Bra. - Så vad säger du?
Det här var andra gången som du fick transgent blod.
Tillväxten av nervceller är bara temporär och du kommer att förlora känseln igen.
Det är annorlunda.
Sist hände inget på flera veckor. Den här gången verkade det direkt.
Kanske du har rätt. Hållbart eller ej - det får tiden utvisa.
- Du skrämde livet ur mig. - Förlåt.
Du missade precis Logan.
- Vad synd. - Vad kan jag hjälpa dig med?
Fårjag se min journal?
Du skämtar, va? Du bad mig att förstöra den.
- Jaha. Tack. - Smittskyddsinstitutet snokar fortfarande.
Jag hävdar attjag inte vet nåt.
Kan du titta på min rygg?
Jag har muskelkramp.
Få se.
Kan du skriva ut ett recept? Jag är rätt pank.
Jam Pony är inte mycket för sjukförsäkringar, va?
- Inte direkt. - Jag ser inget ovanligt.
Det kan vara nån nervskada efter skottskadan.
Såret är borta. Det hände ju bara för några veckor sen.
- Jag har bra läkkött. - Inte så bra.
De som skickat mig uppskattar inte att du Ijugit om Max.
Så när du vaknar, hämta din familj och fly stan.
Vad pratar du om?
Där är hon.
- Tappa inte bort henne. - Vad...
Om jag avslöjar er, avslöjar hon er. Uppfattat?
Bra. Hälsa chefen attjag jobbar ensam.
Du såg hur hon grabbade tag i mig.
Hon har tränat mycket. Vart vill du komma?
Kanske vi tog fel person. Sky är inte transgen.
- Men Max är det? - Jag vill inte heller tro det.
Men jag ska kolla om hon har en streckkod.
Transorna är smarta. Hon kan ha avlägsnat den.
Ja, att hon saknar streckkod bevisar inget.
Jag vet inte. Lyssna på er själva.
Hon är en häxa om hon flyter. Hon är det inte om hon drunknar. I vilket fall så dör hon.
Vänta.
- Vad gör du? - Jag tänkte väl det. Dags för lasern igen.
- Tack för tipset. - Du kan inte gå in dit.
Normal och Sketchy har värsta nojan över din lilla uppvisning i går.
Åk hem till Joshua. Vi träffas där sen. Stick.
Du tar dig aldrig fram till Terminal City.
- Jag tar tunnlarna. - Varför måste du sticka?
Jag kan inte vara med de där uppe.
- Jag vill inte vara ensam längre. - Det är du inte. Jag tittar förbi varje dag.
Du kommer, sen går du. Jag är trött på att vara ensam.
Sticker du dit, kan jag inte ta hand om dig.
Det behöver du inte. Jag kan ta hand om mig själv.
Jag tog hand om mig själv på Manticore. Och de andra.
- Det är annorlunda här. - Det ärjag som pratar. Lyssna på mig.
Jag vill inte gömma mig längre. Jag måste få vara med mitt folk.
Vill du leva bland giftutsläpp och äta råttor till middag, varsågod.
Adjö, lillpysen.
- Jag är kallad inför rätta. - Ja, jag vet.
McKinleys kommitté. Den gode senatorn vill avslöja hela affären.
Vi åberopar det femte författningstillägget.
- Sir... - Jag vill inte höra det.
Din prioritet är att dementera.
Och inte fånga de transgena.
Det enda folk behöver veta är att de inte existerar.
- Uppfattat? - Perfekt, sir.
Då ses vi i Washington på torsdag.
Mycket bra.
Ha inte på dig en svart kostym.
- Hur går det? - Sista spårningen lyckades nästan.
Med lite tur, får vi en exakt position nästa gång.
Bra. Jag är trött på killens tryne.
Och ni skuggar inte 453 för att...
Hon avslöjade oss. Sköt sönder däcken och stack.
Hon hälsar att hon jobbar ensam.
Så ska det låta. Hon står på vår sida.
Så du pratar med mig. Jag borde väl vara smickrad.
- Vad menar du? - I morse, utanför sjukhuset?
Förlåt. Jag hade bråttom.
Toppen. Bråttom.
Det är illa nog att du inte ringer tillbaka eller svänger förbi,
men bara för att du är med nån annan, behöver du väl inte behandla mig som luft.
Jag harju sagt att det är slut.
Vadå "lämna stan"?
White jagar mig dygnet runt. Jag kan inte gå till jobbet.
Jag kan inte träffa Logan och Joshua behöver mig inte längre.
- Varför skajag stanna här? - Jag ärju här.
Och när Whites män stormar in här hamnar du i korselden.
- Jag spöar dem lätt. - Jag menar allvar.
Jag har stannat för länge. Dags att dra till nästa ställe.
Där ingen vet vem jag är, och därjag inte behöver oroa mig för nån annan än mig själv.
Och det skulle göra dig lycklig?
Kanske.
Logan, då?
Han har det bättre utan mig.
- Jaja. - Han klarar sig.
Han harju sin Eyes Only-grej.
Rör inte teven. Det här är en Streaming Freedom-videorapport.
Piratsändningen tar exakt 60 sekunder.
Den kan inte spåras eller stoppas. Det är den sista fria stämman i stan.
Det så kallade hotet från de transgena dominerar fortfarande nyheterna,
men som vanligt, stämmer inte...
Spårning detekterad
Vi har honom.
Spårning lyckad
Ni kommer inte att höra från mig på ett tag.
Ge inte upp kampen.
Det här ser illa ut.
Håll ett öga på den här. Vägrar att uppge sin adress.
Bor ihop med en nubisk prinsessa.
Nubisk prinsessa?
Cindy. 339 Waverley.
BIOLOGISK FARA TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Rör dig inte.
Det är lugnt.
Han är en av oss.
Var är ni?
Systemmappen finns ej. Hårddisken raderad.
Ska du ringa honom och säga att du drar?
Innan du åker, vill jag säga nåt.
Du, Max Guevara, är min syster.
Du är min familj.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Ta hand om dig.
Du också.
Nl LÄMNAR NU SEATTLES MILlTÄRA OMRÅDE
Nu serjag henne överallt.
STATLIG MÖRKLÄGGNING AVELSSEKT
Det är 453. Jag har henne.
- Säkert förvar? - Hon går ingenstans.
- Var är du? - I en övergiven byggnad.
- Hörnet Parish och Beechwood. - Jag är på väg.
Meddela Rådet attjag hittat 452.
Jag kommer över med henne.
Efterjag tagit reda på var min son är.
Du verkar bekant. Har vi träffats förr?
Ja, i ett provrör.
- Vem var först? Jag eller du? - Jag är 453.
- Lyd då din storasyrra och släpp mig. - "Syrra?" Jaha du.
Jag tjallar för mamma och pappa.
Säg attjag la av, fram till i går.
Jag har visst sabbat din semester.
- Eller flydde du stan? - Nåt i den stilen.
- Samma gamla vanliga visa. - Vad menar du med det?
Det är din stil, va?
Att fly.
Som när det blev för tufft på Manticore?
Du funderade väl aldrig över vad de gjorde med oss som blev kvar?
För att garantera att det inte hände igen, stramade de åt tyglarna.
Tvillingarna tog värsta smällen.
Då vi hade samma psykologiska sammansättning,
utgjorde vi den största flyktrisken.
Så vi lades in för hjärntvätt.
I sex månader.
Du har ingen aning om vad vi utsattes för, va?
Medan du var ute i världen och levde drömmen, fick vi betala priset.
"Levde drömmen" var att ta i.
Så det är för tufft här också?
Då behöverjag inte må dåligt för attjag överlämnar dig till White.
Han kom till mig på grund av dig.
Det är tio år sen du sist sabbade mitt liv.
Jag tänker inte låta det hända igen.
- Ni har ström. - Jag gjorde en generator av bildelar.
Det är mittjobb. Jag bygger saker.
- Har du några färdigheter? - Jag målar.
Ja, lite färg på väggarna skulle piffa upp stället.
Nej, jag målar tavlor.
Tavlor. Jaha du.
- Var fick du de här i från? - Jag stal dem.
De är gamla, men håller de vanliga på avstånd.
- De vanliga? - Människorna.
De håller sig borta från Terminal City för de blir sjuka av gifterna.
Men inte vi. Vi klarar oss fint.
Stan är full av transgener. Det finns tio grupper mellan här och Oak Street.
- Vi håller oss till vår egen sort. - X med X, freak med freak.
Så du hör nog till oss.
Fick du nån vapenträning på Manticore?
Jag lär dig det viktigaste.
Vi är inte ute efter bråk. Vi vill bara bli lämnade i fred.
Det är nån där ute.
- Stå stilla! - Tjena, grabbar.
- Vad hände med mig? - Vad gör du här?
- Jag är en X5:a. - Stick då till din sort.
Jag letar efter en polare. En av er sort.
Du har hittat honom.
- Är du gift? - Man och en liten pojke.
Du har tur.
Jag hade ett trevligt normalt liv.
Tills White började leta efter dig och hittade mig i stället.
Han har dem. Jag är ledsen.
Jag får tillbaka dem närjag överlämnar dig.
- Om han håller sitt ord. - Jag har inget val.
Det gäller min familj. Du vet nog inte vad det betyder.
Du flyrju bara och räddar ditt eget skinn.
Jag är inte sån.
- Är du okej? - Lossa repet. Skynda dig.
- Vad? - Hur vetjag att det är du?
Släpp inte loss henne.
Killen gillar dig verkligen, va?
Jag trodde attjag var en bitch, men du tar priset.
- Du är chanslös. Jag har tränat mer. - De lärde dig inte de fula knepen.
- Var har du varit? - Tog hand om en grej.
Var är min familj?
Lugn, 453.
Ames White. Du förtjänar en kula i pannan.
Men för 20 år sen så blev hon och jag hopkokade i samma provrör.
- Det gör oss till systrar. - Kom till saken.
Ditt sorgliga arsel mot hennes man och barn.
- Knappast. - Inte?
Då får vi väl ta reda på hur hög din smärtgräns egentligen är.
- Jag trodde Max var med dig. - Är hon okej?
Jag vet inte.
- Han kan inte stanna här. - Lugn, pysen. Det hade jag inte tänkt.
- Vi hörs om några dar. - Grabbar.
Vad gör de här?
- Bara ett gäng människor. - Det är Max.
- Känner du henne? - Hon är en vän. En X5:a.
a? Inte vårt problem. - Ja, men ser ni den där snubben?
Han lederjakten på er, så det är nog ändå ert problem.
- Få se era vapen. - Vi är obeväpnade.
Jag är inte särskilt tåImodig.
Ni vill väl inte stanna i Terminal City längre än nödvändigt?
Okej. Då gör vi det.
På tre. Ett, två, tre.
- Lever min son fortfarande? - Du gör det inte, om du inte rör på dig.
Inte ett steg till.
Snyggtjobbat, Otto.
Vill ni slåss, varsågod.
Men det blir många offer.
Det här är inte över, 452.
Okej, mina herrar.
- Vad står på, Sam? - Jag förklarar sen.
Jag ser att du kan ta hand om dig själv.
Och mig också.
- Fick du tag på nåt? - Snodde en SUV från några skurkar
utanför en strippklubb.
- Tack. - Det blir en lång resa till Kanada.
Hon har en del att förklara.
- Schyst. - Jag ställer alltid upp för en vän.
Eller en väns klon.
Allt är klart.
Förvänta dig inget tack. Det här hade aldrig hänt om det inte vore för dig.
- Du har rätt. - Hade inte Manticore ödelagts,
skulle du inte ens vara med dem.
Du vet vem som ödelade det.
Inte illa.
Lycka till.
Detsamma. Kom.
Så White förstörde ditt ställe?
Jag är ledsen.
Jag räddade filerna. Det krävs dyr utrustning för att få fart på Eyes Only igen.
Du behöver en bra inbrottstjuv.
Du skulle ju lämna stan.
Nej, jag har några familjegrejer att ta hand om.
Kommittén kallar specialagent Ames White.
Ni har säkert blivit uppmanad av era ombud och era chefer
att åberopa det femte tillägget.
Men jag vill påminna er, som ledamot i kommittén och som amerikansk medborgare,
att vi bara är intresserade av sanningen.
Sanningen är rätt enkel.
Har statliga medel använts till hemliga gentekniska experiment?
Tillät staten att de transgena flydde?
Undanhölls informationen från allmänheten?
Är de transgena farliga?
Ja, med all största säkerhet.
Jag kan inte längre delta i denna mörkläggning.
- Så låter en sann patriot. - De transgena utgör ett stort hot
mot vårt lands säkerhet och den amerikanska livsstilen.
Missta er inte. Det är krig.
Ett krig som vi inte har råd att förlora.
Kom igen! De här paketen kommer inte att leverera sig själva.
Ni hörde henne. Jobba på.
Vad? Vill du säga nåt?
- Jag? Nej. - Det är lugnt.
- Saknat mig? - Det vet du, gumman.
- Simms kommer att be mig lämna in brickan. - Glöm honom.
Närjag är färdig, blir du landets hjälte,
och du kan eliminera de transgena en gång för alla.
Rådet hör av sig.
Undrar om Manticore gjorde några fler av mig,
för en klon räcker gott och väl.
Speciellt när hon har en grym vänsterkrok.
Men hon hade rätt om en sak.
Att fly är inte svaret.
För hur rörigt det än är,
så är det härjag gör hemma.